Să vă povestesc cum mi-am petrecut ziua până acum.
Am băut cafeaua în Paris, am făcut surfing în Maldive și am dormit pe Kilimanjaro.
A, da! Și i-am luat numărul unei tipe poloneze din Rio.
Apoi m-am teleportat înapoi, ca să prind ultima repriză a finalei NBA.
În primul rând, bineînțeles.
Și asta până la prânz.
Aș putea să continui, dar mă întreb: se poate mai bine de-atât?
Solul mai deschis de aici...
Nu a fost mereu așa.
are mai multe cratere.
Odată eram un om normal. Un neica-nimeni ca oricare altul.
- Salut, Millie. - Bună, David.
Ai adunat multe vederi.
Dacă tot visez, măcar să visez în stil mare, nu?
Corect.
Pa.
Millie!
O clipă. Bună.
Ce ratat!
Voiam să-ți dau asta. Am cumpărat-o de la un tip din Plymouth.
Mă gândeam că ți-ar plăcea.
E puțin cam ciobit și îi lipsesc câteva trepte, dar...
Îmi place foarte mult.
- Serios? - Da.
Ia te uită! Ricebowl!
Mark.
Ce-i asta?
- Încetează, Mark. - A venit Crăciunul mai devreme?
- Dă-i-l înapoi! - Ia te uită!
- Priviți ce i-a dat lui Millie. - Încetează!
Vă place Turnul Eiffel?
Dacă-l agiți bine,
auzi cum se mișcă turnul. Pe cuvânt!
Cine vrea să-l agite?
Gata! Încetează! Dă-i-l înapoi.
Bine. Scuze. Poftim.
Scuze, amice. Nu știam că sunt atât de puternic.
- De ce ești atât de nesimțit? - Glumeam și eu.
- Nu a fost amuzant. - Ei au altă părere.
David?
Nu te duce pe gheață! E periculos!
Nu merită!
Nu fi prost, Ricebowl!
Întoarce-te! Nu-i nimic. Lasă-l încolo de glob.
Oprește-te! Nu merită. Întoarce-te, te rog.
Ascult-o, David.
Ai grijă, te rog.
Nu s-a întâmplat nimic.
Bravo. Acum, întoarce-te!
- David! - Nu te duce pe gheață, Millie!
David! Chemați ajutoare!
Dă-mi drumul, Mark!
David! Chemați ajutoare!
Ajutor!
Ajutor! David!
- Sună la Urgențe! - Nu-l poți ajuta!
David!
Potolește-te, Millie!
PROPRIETATE A BIBLIOTECII DIN ANN ARBOR
Așa a fost prima dată.
Când credeam că voi da colțul,
m-am trezit în biblioteca publică din Ann Arbor.
Casă, dulce casă.
Mama m-a părăsit când aveam cinci ani.
Cât despre tata... E ca și cum n-aș fi avut tată.
Ai întârziat!
Ți s-a răcit mâncarea.
Pe unde ai umblat?
Când pun o întrebare, aștept un răspuns. Se aude?
Ce-ai pățit?
Colegii de școală.
David!
Coboară imediat, pune mâna pe mop și fă curat!
David! Nu mă face să urc la tine!
Gândește-te la urmări!
David?
Deschide ușa, David!
Mi se pare mie sau m-am teleportat?
GĂSEȘTE-ȚI REFUGIUL ÎN BIBLIOTECĂ
Minunat.
Pot să mă teleportez în bibliotecă.
ACCES INTERZIS RAFTURI DETERIORATE DE APĂ
Nu merg nicăieri.
Bine...
- Urcați în mașină. - Nu merg nicăieri.
În acel moment, am înțeles.
Ceea ce mi se întâmplase era portița mea de scăpare.
Dacă ea a putut să plece, puteam și eu.
Gata.
Voiam să-i spun totul.
David?
Dar cine m-ar fi crezut?
David?
Am hotărât că era timpul să o iau din loc.
HOTELUL ELK
Aș dori o cameră.
N-ai de gând să-mi faci probleme, nu? Fără ciudățenii, da?
Da.
JUMPER: ORIUNDE, ORICÂND
RETAIL SUBTITLE Driv3r @ Titrări.ro
Așa a început aventura. Aveam milioane de întrebări.
Cum funcționează teleportarea? Cum pot să o controlez?
- Am fost acolo. - Mama!
Se vede oceanul și orașul.
Dacă avem noroc, poate îl vedem pe King Kong.
Serios?
Mă ții?
Da. Nu te teme.
BANCA DE ECONOMII EMIGRANT
Aveam 15 ani.
Să fim serioși. Voi ce-ați fi făcut?
Mi-am zis că-i voi înapoia într-o zi.
Unde e baia pentru clienți?
Pe aici.
Am înțeles.
Să nu stai mult.
Am înțeles. Mulțumesc.
O să am nevoie de o geantă mai mare.
Sfinte Sisoe!
Alo!
Am zis "fără ciudățenii"!
Îmi ești dator cu plata pe două zile.
Alo!
Poliția și FBI-ul au percheziționat deja locul.
Dvs de unde sunteți?
De la NSA.
Nu au reușit să înțeleagă mare lucru.
Tezaurul are cronometru, uși expandabile, plăci de oțel...
- Nici nu a deschis ușa. - Nu a deschis ușa?
N-am știut că am fost jefuiți decât pe la amiază.
Vreau înregistrările camerelor de securitate din ultima lună
și numele tuturor celor care au casete de valori în tezaur.
Sunt informații confidențiale. De ce vă trebuie aceste nume?
Cel care v-a jefuit tezaurul a mai fost acolo înainte.
Vreau numele și înregistrările acestea.
Astăzi.
Povestea avea un sfârșit fericit.
Ricebowl era mort,
iar eu mă simțeam mai viu ca niciodată.
Acum locuiesc în New York.
Dar de ce să aleg doar un singur loc când pot avea toată lumea?
e mai apropiat de râu.
După cum se vede, șuvoiul a crescut cu zece minute în urmă.
Întrebarea e ce se va întâmpla cu acești oameni.
Ar fi nevoie de o minune ca să ajungem la ei.
Bună ziua, dle Jones.
- Cum stau? - Sunt conduși cu șase puncte la pauză.
Nu cred că veți avea nevoie de umbrelă.
Nu se știe niciodată.
Fii atent!
Pot să mă așez lângă tine?
- Da. - Cu ce vă servesc?
Ce bei?
Gin tonic.
Tanqueray cu tonic, două, vă rog.
Locuiești în Londra?
Taxi!
Drace!
Ce situație nasoală!
Parcă aici trebuia să fie marea furtună.
- Am auzit că a ajuns în Fiji. - Fiji, zici?
Da, cu valuri de zece metri.
Serios?
La stânga ta! Mișcă!
L-am prins!
Să mergem.
Bine.
- De ce? - Pentru că ești un monstru.
Numai Dumnezeu ar trebui să aibă puterea de a fi în mai multe locuri deodată.
Unul mai puțin la numărătoare.
Dați-l jos! Să plecăm naibii de aici!
Da.
Avem o pistă în cazul cu jaful de la bancă.
Vin cu următorul avion.
Angelo, cum s-au descurcat?
Nu foarte strălucit.
Ce v-am zis eu despre umbrelă?
Da. Ai avut dreptate.
Nu fugi.
Te căutăm de opt ani.
Cine sunteți dumneavoastră?
Mă numesc Roland.
- Ce căutați în apartamentul meu? - Ajungem și acolo.
VĂ VOI RETURNA BANII
Ce fel de infractor lasă bilete?
Cred că trebuie să vorbesc cu avocații mei.
De ce? Nu ești arestat.
- Vreți să spuneți că nu sunteți... - Poliția?
Oricine poate să jefuiască o bancă.
Eu aș fi curios să aflu cum jefuiești o bancă fără să deschizi nicio ușă.
Să te văd. Sunt sigur că ai vreo explicație.
Dacă nu sunteți polițist,
iar eu nu sunt arestat,
aș vrea să vă rog să plecați.
Ai nevoie de ajutor?
A trecut ceva vreme de când ai folosit o ușă, nu?
Știu cine ești
și știu ce ești.
Conversația a luat sfârșit.
Conversația va lua sfârșit când îmi vei răspunde la întrebări.
Spune-mi:
cum de ai rezistat atâta?
Cine te ajută?
Călători.
E greu să te teleportezi când creierul ți-e răscolit de 1.000 de volți, nu?
Cine te apără? Dă-mi un răspuns, ca să pot pleca acasă.
Urăsc Călătorii.
Credeai că vei putea trăi așa la nesfârșit?
Să duci o viață fără consecințe?
Consecințele sunt inevitabile.
Unde vrei să pleci?
Ești al meu.
Crezi că te poți ascunde după un zid?
Crezi că poți să pleci unde vrei? Gata cu asta!
David? Tu ești, David?
David! Nu pleca!
Ascultă ce am de spus.
David, cred că-mi pierd mințile.
Nu știu eu multe lucruri, dar dacă mă auzi...
Așteaptă puțin! Nu pleca, vreau să-ți vorbesc!
Dacă mă auzi, fiule,
vreau să știi
că poți veni acasă oricând dorești.
Nu-ți pierzi mințile.
Telecomunicații.
Roland la telefon. A scăpat.
Îi cunoaștem destinațiile.
Vreau ca toată lumea să fie în alertă. Toată lumea.
Cine-i aici?
Vă pot ajuta cu ceva?
Da...
Bună ziua, dnă Harris. Sunt eu, David.
David? David Rice?
- Millie avea dreptate. Nu ai... - Murit? Nu, încă nu.
Îmi puteți spune unde o găsesc pe Millie?
Millie? Are propriul apartament pe str. Morton, la numărul 260.
- Încă mai locuiește aici? - Da. Lucrează la barul din campus.
Millie, dă-mi halbele alea!
Gata, ai văzut-o.
Sfinte Sisoe! Ricebowl?
Mark! Mark Kobold!
Scuze, nu te cunosc.
Măi să fie, ești o fantomă? Oare am al șaselea simț?
Nu știu despre ce vorbești.
Lume, lume, iată-l pe Ricebowl!
Stai. Nu vrei să bei o bere cu un fost amic din liceu?
- Nu mă cheamă... - David?
Știam eu că e Ricecake.
Millie?
Salut. Voiai să pleci fără să-mi spui nimic?
- Scuze, nu te-am văzut. - Serios?
Nu tu m-ai sorbit din priviri în ultimele trei sferturi de oră?
Chiar așa, David. De ce nu ai spus nimic?
- Cred că ești beat. - Ba nu.
Sunt cât se poate de treaz.
Da, se vede.
Ce-ar fi să dormi puțin, să-ți treacă mahmureala?
Ce-ar fi să-mi faci ceva de băut?
Cu puțintică aromă de asta.
Hei!
Vino-ncoace!
Mark!
Încetați, vă rog! Încetați!
- Sus! - Ricebowl e la podea!
Ce mi-ai făcut, pocitanie?
Nu știam că sunt atât de puternic.
- Hei. - Hei.
- Ești teafăr? - Da.
Unde e Mark?
- A șters-o. - Poftim?
Nu cred că se va întoarce prea curând.
Sângerezi puțin.
Hai să tratăm rana.
Haide.
Și zici că m-ai văzut de cum am intrat?
Poate.
Nu știam ce să spun.
Cum îți sună "Bună", "Salut", "Ce mult a trecut", "Ce mai faci?"
Da!
- Bună. - Salut. Ce mult a trecut! Ce mai faci?
Bine. Tu?
Ce-ai zice să trecem peste formalități?
Nu credeam că te găsesc tot aici.
Dar unde să fiu?
Aveai niște liste. Voiai să călătorești în toată lumea...
Se mai schimbă lucrurile. Cu toții ne maturizăm, nu?
Cu ce te ocupi?
Lucrez în domeniul bancar.
În domeniul bancar. Cum de ai reușit?
A fost foarte ușor. Am aterizat, pur și simplu.
N-ai rămas tu corigent la algebră?
Nu.
Fiona, iau și eu o pauză.
Bine.
Văd că te-ai întors.
Ce ai de gând?
Cred că o să călătoresc puțin.
Mă gândeam să văd Roma.
Te gândeai să vezi Roma?
Știi că ăsta a fost visul meu. Nu încerca să-mi furi ideea.
- Vino cu mine. - Să vin cu tine?
Mă inviți la Roma?
Da, doar dacă vrei să trecem peste formalități.
Îl duc eu.
Mă descurc. Mulțumesc.
- Cum doriți. - Da.
Îți vine să crezi că acum zece ore eram în Ann Arbor?
Da.
Ce treabă are CIA cu asta?
Sunt informații secrete.
Serios?
Aș dori să-mi arătați un mandat federal.
Nu cred că sunteți cine spuneți.
Nicio problemă.
Minunat. Alt polițist.
Mark, povestește-mi ce s-a întâmplat la bancă.
Am mai povestit asta deja.
Ești doar un alt birocrat. N-o să crezi o iotă din ce spun.
Scrie aici că ai fost teleportat în tezaur.
Ți se pare amuzant? N-ai decât să râzi.
Ți se pare cumva că râd?
Numele fetei e Millie Harris.
A plecat spre Roma acum 16 ore și nu era singură.
Ce părere ai?
Cred că-mi ascunzi ceva.
Cum adică?
Hotel scump.
Bilete la clasa întâi.
Am învățat că, atunci când visele se adeveresc,
trebuie să-mi pun semne de întrebare.
- Ți-am zis că lucrez în domeniul bancar. - Bancar?
Știu sigur că ai rămas corigent la algebră.
Nu mă deranjează dacă nu vrei să-mi spui totul.
Dar nu mă minți.
Nu te mint.
Nu?
Bine.
Nu ajung.
Mi-e foame.
Puteai pur și simplu să mă inviți în oraș.
Acesta a fost obiectivul meu turistic numărul unu.
Știu.
Trebuie să fii foarte priceput.
La ce?
Începător.
N-are nicio idee.
Stați puțin!
Îmi pare rău, domnule!
- Ce e? - Nu se mai poate.
- S-a închis. - S-a închis?
- Da. - Cum adică s-a închis?
Vrem să intrăm puțin.
Facem și noi un tur.
Nu se poate. E Colosseumul. Cum să fie închis?
Nu se poate.
Nu-i nimic. Măcar l-am văzut din exterior. E bun și-atât.
A venit de departe ca să-l viziteze.
Potolește-te.
Scuze, nu știu ce are.
La revedere.
Millie!
Haide!
- Poftim? - Haide!
Ce zici de un tur personal?
E închis. Nu putem intra prin efracție.
Cine zice că e închis? Poarta era deschisă.
Vrei să vezi Colosseumul sau nu?
Hai!
Nu ar trebui să facem asta.
Uluitor!
Voiam să vezi acest loc.
Recunoaște că merită riscul.
Da.
- Impresionant! - Așa e.
Acolo jos țineau gladiatorii și cuștile cu lei.
- Hai să coborâm. - Nu se poate. E interzis publicului.
- Chiar dacă e deschis. - Nimic nu e interzis.
Poftim?
Millie?
Ușa asta era tot deschisă?
- Acum e. - Da.
Nu vrei să ratezi așa ceva, crede-mă.
Pun pariu că scoți ceva bani pe ea.
Se prea poate.
Cred că scrie "Accesul interzis".
Știi italiana?
Nu.
"L'ingresso" înseamnă "Intrați".
Eu credeam că înseamnă "vrăjeală".
Semnul înseamnă că tu trebuie să rămâi aici,
iar eu să mă duc pe partea cealaltă și să deschid ușa.
Nu-i nimic. Ai timp să înveți.
Vă mulțumesc foarte mult. Următorul spectacol este la ora 18:00.
Nu uitați să dați bacșiș plasatorului.
Te superi, omule?
Puțină intimitate, ce zici?
Marele Coloseum. Un tip care se ușurează?
Ăsta nu-i un spectacol de modă. Mă ușurez. Te superi?
Locul e numai al tău.
N-aș deschide ușa aia în locul tău. Nu dacă țin la viața prietenei mele.
Dar asta e doar părerea mea.
Ce ai de gând? Vrei să o aduci aici la un picnic romantic?
La un ceai dansant?
- Asta ai de gând? - Dacă te prind că te iei de ea...
Ce-ai să-mi faci? Ai să mă teleportezi aiurea?
Credeai că ești unic?
Se vede treaba că nu știi.
Duci o viață fără griji.
Crezi că poți merge în vacanță la Roma
fără ca ei să afle?
Să te teleportezi oriunde
fără nicio consecință?
Dar au aflat deja.
Nu eu. Eu deja știam. Nu mă refer la mine, ci la ei.
Iată-i că vin.
Bună, băieți.
Atunci, doar eu.
N-am mai văzut asta.
Bun venit în război!
Să-mi spuneți când obosiți!
Cât pe ce!
David?
Ce se petrece?
Hai să facem cunoștință cu domnișoara!
Cine sunt ăștia?
Paladini. Paladinii ucid Călătorii. Eu ucid Paladini. Lecția a luat sfârșit.
Stai!
Am călătorit prin poarta deschisă de tine.
Ce cauți aici?
În locul tău, m-aș întoarce.
Nu trebuie să vezi toate astea. Nu ai voie aici. Dispari.
Dacă ești amabil să pleci dracului de aici imediat,
poate că prietena ta mai e în viață.
- Hei. - Hei.
- Ce-ai pățit? - Nimic.
- Să mergem. - Cum?
Să ieșim de aici.
Nu mi s-a părut că n-a fost nimic.
Ai avut dreptate. Nu trebuia să intru acolo.
- David... - Nu-ți face griji.
Haide. Poate reușim să ajungem la muzeu.
David, ce s-a întâmplat?
Trebuie să fie vreun taxi pe aici.
De ce nu-mi spui ce s-a întâmplat?
Îți povestesc totul la hotel.
Nu aștept până atunci.
Totul e în regulă, bine?
- Ba nu e. - Nu trebuia să intru acolo.
- Cred că mă confundați. - Liniște.
Îl căutați pe tipul acela, nu?
Știu că nu trebuia să... Îmi cer scuze.
Știu că nu aveam voie să intrăm.
Îl căutați pe tipul acela, nu?
Nu puteți să ne dați doar o amendă? Bine.
Gata, gata.
- Du-te la hotel, ai înțeles? - Nu.
- Nu suntem împreună. - Sunt cu el!
Nu o cunosc. Millie, du-te la hotel.
Ba nu.
V-am spus că vreau s-o văd pe Millie.
Unde e cadavrul?
Nu am făcut nimic.
De câte ori vreți să vă repet?
Știți cât va mai fi în arest?
Îl așteptăm pe magistrato.
Da, știu. L-am așteptat pe magistrato toată noaptea.
Nu vorbesc... Nu înțeleg ce spuneți.
Luați loc sau ne ocupăm noi de asta.
Bine. Iau loc.
- Luați loc! - Asta și fac.
Ea nu are nicio legătură.
A venit magistratul. Îți vom reține pașaportul.
Nu-ți face griji. Nu vei avea nevoie de el acolo unde te duci.
Bună, David.
Mai ai doar 30 de secunde până sosesc.
Mă înțelegi? Trebuie să pleci.
Dă-i papucii fetei! O vor ucide și pe ea.
Mamă!
Douăzeci de secunde, David!
Mamă!
Alo!
Millie.
- Gata. Te simți bine? - Da.
- Putem pleca. - Ți-au dat drumul?
Da.
- Pur și simplu? - Pur și simplu.
Dacă ți-au dat drumul, atunci de ce fugi?
Mi-au pus în vedere că ar fi bine să plecăm acasă.
- Ce ți-au spus? - Mi-au pus niște întrebări.
Timp de opt ore?
Au avut multe întrebări.
Vreau să te cred, dar nu mă ajuți deloc.
Atunci crede-mă. Să mergem.
Ești liber? Da?
Urcă în taxi, Millie.
Millie, urcă în mașină.
Te rog, urcă în taxi.
Biletul tău.
Mai ții minte când ți-am zis că nu trebuie să-mi spui totul?
M-am răzgândit.
Ce ai în rucsac?
De unde îi ai?
Nu vreau să te mint.
Dar nu vrei să-mi spui nici adevărul.
Nu pot veni cu tine.
Aici ne despărțim.
La Detroit?
- Roland la telefon. - L-am pierdut, dle.
- Câți oameni ați trimis? - Doi.
V-am spus să-i trimiteți pe toți.
Ea a spus că doi ajung. Dar nu l-au prins.
Parcă ar fi știut că venim.
Căutăm în rețea.
Țineți-mă la curent. Voi apela la o tactică diferită.
- William Rice? - Da.
Fiscul.
Sunteți amabil să discutăm înăuntru?
Vă rog doar pentru că sunt amabil.
Care-i scopul vizitei?
Fiul dvs, David.
De ce? A făcut ceva?
Ar fi mult mai ușor dacă m-ați lăsa pe mine să pun întrebările.
Când v-ați văzut fiul ultima oară?
Acum opt ani.
Opt ani?
Da.
Are prieteni?
- Cu cine aș putea sta de vorbă? - Nu avea mulți prieteni.
Aș dori să vorbesc cu mama lui David.
Da, și eu. Dacă dați de ea, transmiteți-i salutările mele.
Ea e?
Mary Rice, cel puțin așa o chema pe atunci.
Când ați văzut-o ultima oară?
Ne-am despărțit când David avea cinci ani.
Cinci.
Nu mai știu nimic de ea de atunci.
Dacă aflu ceva, vă voi contacta.
Nu cred.
Așa să fie atunci.
Drăcia asta îți permite să faci o nouă mișcare.
Au adăugat un buton nou, pe care, dacă faci dublu clic...
Vezi? Demență.
Se vede treaba că încă n-ai murit.
- E mort! - Cum? Minunat!
- Sunt mai mulți? - Sute.
Eu știu de zece. Dar sunt mult mai mulți.
- Dar restul? - Ce-i cu ei?
Îi vânez.
- Cine sunt? - Paladinii, doar ți-am mai zis.
Da, mi-ai zis cum îi cheamă. Nu mi-ai spus ce vor.
E așa de greu de ghicit? Vor să ne omoare.
- Nu ți-ai dat seama până acum? - Atâta am priceput și eu.
- Mă bucur. N-ai vrea să... - Mersi.
- De ce? - Pentru că putem face ce vrem.
Te rog mult să...
- E mort. - Minunat.
Mersi.
Ți-e așa greu să pricepi?
Paladinii ucid Călătorii de sute de ani,
tocmai din Evul Mediu.
Sunt niște fanatici religioși.
Inchiziția, vânătoarea de vrăjitoare, toate li se datorează.
Sunt deștepți, iuți și organizați.
Îi vor ucide pe toți cei care li se opun:
rude, prieteni,
prietena cu care te plimbai prin Roma.
Sunt morți cu toții.
Obișnuiește-te cu ideea. E doar o chestiune de timp.
Mă duc să-mi iau ceva de mâncare. Vrei ceva?
Chemați ajutor!
Acum!
- Ce s-a întâmplat? - Ce se petrece aici?
Aduceți targa!
Dă-mi voie! Aduceți defibrilatorul!
A trecut prin geamul din cealaltă cameră?
Ai pățit ceva? Nu te mișca.
În ce stare e?
- Nu are puls. - Defibrilator!
Ce naiba s-a întâmplat aici?
- Mark. - Dumnezeule!
Ce i-ai spus?
- Nu mă atinge. - De unde știu de Ann Arbor?
- Nu te apropia de mine! - Cu cine ai vorbit?
Era un tip negru cu păr alb? Pe nume Roland?
Răspunde la întrebare
sau te arunc de pe Everest!
- Ce vrei? - Ce i-ai spus?
Ce să-i spun?
Știu că i-ai spus de casa mea, de Ann Arbor.
- I-ai spus și de Millie? - I-am spus totul.
De ce ai făcut asta?
- De ce nu? - Dumnezeule!
Cine ești?
Unde e Paladinul?
- Înoată. - În Pacific?
Nu, în Atlantic. I-am găsit un golfuleț cu rechini lângă Cuba.
Ce faci? Pune lucrurile alea la loc.
O să le împrumut puțin.
Nu te apropia de perete!
Îți scot ochii!
- Vreau să-l găsesc pe Roland. - Nu cred că vrei asta.
- N-am decât opt ore. - Opt ore?
Cursa ei aterizează în opt ore.
Crezi că alea o să te ajute? Sunt vechi de patru ani.
Vrei să te teleportez la liceu, ca să înveți ceva?
Îl urmăresc de zece ani. Uită-te aici!
Vezi? Prima noastră rundă în Nepal.
S-o vezi pe cea făcută în Praga.
Las-o baltă. Uită de Roland.
Nu-ți pierde vremea. Lasă-l pe mâna mea.
- Se poate? - Ascultă...
Se poate puțină discreție? Mă privește doar pe mine.
Întoarce-te, te rog.
Mă gândeam că, dacă am colabora,
l-am învinge.
- Noi doi? - Da.
- Să facem echipă? - Da.
Îmi pare rău, dar prefer să lucrez singur.
Fă-mi o favoare, te rog.
Să nu te mai prind aici la întoarcere.
Caută o piatră, ascunde-te sub ea și stai acolo.
Zai huei, frate.
Înseamnă "adio" în chineză.
Da. Voiam să vă sun. Nu am renunțat la ideea cu tatuajul.
Bine...
Nu te mai ține de mine.
Nu cred că mai e altul care să poată.
Ce noroc pe capul meu!
De ce mergi?
Cunosc Tokyo-ul foarte bine. Am câteva destinații...
Îmi place să merg din când în când.
Îmi dă sentimentul că sunt normal.
Ai citit Marvel Team-Up?
Da, și?
Doi supereroi care-și unesc forțele pentru o scurtă vreme.
Îmi dau seama unde bați. Nu m-ai convins.
Du-te acasă.
- Trăiești ca într-o chilie. - Eu îi spun bârlog. Unde bați?
Amândoi ducem o viață de pustnic.
Și știu unde să-l găsim pe Roland.
Colaborăm sau nu?
Scuze. S-a blocat ambreiajul.
Ești foarte subtil.
Se vede treaba că nu scap de tine.
N-ar fi rău să-ți pui centura.
Cât pe ce!
Nu e rău.
Chestia are două tone pe puțin. Cum...
Orice se mișcă, îl pot teleporta.
Am cunoscut o dată un Călător țicnit.
A încercat să teleporteze o clădire.
Dar nu va mai încerca.
- De ce? - Pentru că a murit.
Șmecheria l-a costat viața.
Dar tot a reușit să o cutremure binișor.
De câtă vreme faci asta?
- Ce? Condusul? - Nu, teleportarea.
- De la cinci ani. - De la cinci?
Da.
Cum de ai reușit să o ții ascunsă de ceilalți, de părinți?
E foarte ușor când sunt plecați.
Dar unde sunt?
Plecați.
Mama m-a părăsit când aveam cinci ani.
Știu cum e să nu... Tata...
Ți-am zis eu că mă interesează familia ta?
Suntem cumva la Oprah?
Griffin, ajunge, trebuie să plec!
Cursa ei aterizează curând. Am nevoie de un răspuns.
Hotărăște-te! Noi doi în echipă, acum sau niciodată!
Pentru foarte scurt timp, da?
O salvăm, îl ucidem și gata.
S-a făcut, Spidey.
Măsurile de securitate sporite impun percheziționarea tuturor bagajelor.
Aeroportul Internațional Detroit vă roagă
să nu vă lăsați bagajele nepăzite niciun moment.
Salut!
Zborul de la Roma a aterizat acum o oră.
Nu!
Nu ai verificat orarul.
Trebuie să o găsim.
Caut-o tu. Eu mă duc să mă înarmez. Ne întâlnim în bârlog.
- Bine. - Bun.
La ce te uiți?
Bau!
Bună. Sunt David, prietenul lui Millie.
- E aici? - Știam că e cu tine.
Te-a căutat prietenul tău.
Cine?
Un tip negru, cu păr alb. Tocmai a plecat.
Haide!
Bună.
- Dumnezeule! - Bună.
David, cum ai...
Ce naiba cauți aici?
Am sunat, dar nu ai răspuns.
Așa că ai intrat prin efracție?
Voiam să mă asigur că totul e în ordine.
Nu, David, nu e în ordine.
M-ai abandonat în aeroportul din Roma.
Îmi cer scuze.
Scuze?
Mulțumesc.
Ar fi cazul să pleci.
David, pleacă!
Grăbiți-vă! Nu avem mult timp.
Ce faci?
Ți-am spus să pleci.
Ce e?
- Nu lucrez în domeniul bancar. - Nu mai spune!
- Banii erau dintr-o bancă, asta e drept. - Da.
De fapt, din câteva bănci.
Vrei să zici că jefuiești bănci?
Asta nu e totul.
Te rog să ieși din casa mea.
Îmi pare rău!
Am înțeles.
- Îmi pare sincer rău. - Pleacă!
- Împreună. - Lasă-mă-n pace!
Grăbiți-vă!
S-ar putea să te doară puțin.
Nu te teme.
Ai încredere în mine.
Nu vreau să-ți fac rău.
- Prima călătorie poate fi... - Nu te apropia de mine.
Nu mă atinge! Nu te apropia!
Îți voi explica totul.
Aici.
Rămâi aici, da? Să nu pleci nicăieri.
David!
Grăbiți-vă! Se închide!
Griffin!
Trebuie să-ți spun ceva.
Ai găsit-o?
Ceva care o să te scoată din sărite.
- Din sărite? - David?
- Ce înseamnă asta? - David?
Ce caută aici?
Nu suntem într-un club.
- Ce se întâmplă? - Ți-am zis să stai înăuntru.
Vrei să vezi vârful Everestului? Sau poate poalele?
- Tu alegi. - Poftim?
Ascultă-mă, Griffin! Asta voiam să-ți spun.
Acum că ai adus-o aici, te pot urmări.
Au o mașinărie.
Poate deschide și menține o gaură de vierme.
- Ce tot spui? - Ne pot urmări oriunde.
Iar tu ai adus-o aici!
Drace!
Sunteți doi? David, ce se întâmplă?
- Millie, stai pe loc! - Nu.
Ce ai făcut?
- Griffin... - Unde duce poarta asta?
- Trebuie să plecăm. - David, ce-ai făcut?
Sfinte Sisoe!
Mama?
Mulțumesc că m-ai condus la prietenul tău.
Stai puțin! De ce faci asta?
Nu ți-am făcut niciun rău. Nici ție, nici altcuiva.
Nu încă, dar se va întâmpla.
Mai devreme sau mai târziu, toți o luați pe căi greșite.
Dar dacă eu sunt diferit?
- Nu ești. - Eu da.
Bau!
La o parte!
E timpul să te trimitem la mami.
- David? - Millie!
David?
Millie, pleacă de aici. Fugi!
Fugi, Millie!
Te dezleg doar ca să mă scoți de aici.
Bine.
Mă duci acasă acum?
Da.
Te voi lăsa în pace.
Te-am iubit dintotdeauna, să știi.
De când aveam cinci ani. Te voi iubi mereu.
Du-mă acasă, te rog.
Respiră adânc.
Am luat-o! I-am închis acolo.
Fără mașinărie, sunt zero!
Millie!
- Au prins-o! - Nu!
Millie!
Fir-ar...
Drace! Nu mă așteptam la așa ceva.
Acum îi așteptăm.
Stingeți incendiul!
- Ce-i aia? - Care?
Ce faci?
Nimic. Voiam să joc popice.
Poftim?
Roland are o întreagă armată acolo.
Mă duc acolo și termin treaba. Tu ce crezi?
Da, îi voi spulbera.
Millie e acolo.
Da, mai e și aspectul ăsta, dar...
Mă duc după ea.
E numai vina mea că au prins-o.
- Nu se poate să... - Ce?
Trebuie să o eliberăm.
- Trebuie să o eliberăm! - Te-am auzit! Nu-s surd!
Înțeleg limbajul articulat.
- Să știi că aud. - Bine.
Îmi pare sincer rău, dar așa stau lucrurile.
Cu toții trebuie să facem sacrificii uneori.
Sper că mă înțelegi.
Unde e detonatorul?
- Tu ce sacrificii faci? - Eu le-am făcut la vremea mea.
Pricepi?
Când aveam cinci ani.
A venit acasă și mi-a ucis părinții.
David, David.
Înainte ca lucrurile să scape de sub control, hai să vorbim despre...
Ce zici de asta în loc de discuție? Acum pricepi?
Nu pot să te las să faci asta.
Dacă te mai atingi o dată de seif, te ucid. Ai priceput?
Dă-mi detonatorul, David!
Dă-mi-l!
Îmi pare rău, Griffin!
Dă-mi-l!
Nu-l arunca!
Proastă mișcare!
Drace!
Urăsc Cecenia!
Unde ai dispărut?
Colaborarea noastră ia sfârșit acum.
Trucul cu electricitatea. Bravo!
Mersi.
Eliberează-mă și rezolvăm problema, bine?
Nu trebuie să fie așa.
Sunt cinci Paladini. Dacă te duci singur, ești mort.
Ai auzit? Ai să pierzi!
Eliberează-mă, David!
Dacă te duci singur, mori!
Nu ești erou!
Ești Călător! Noi nu salvăm fata!
Nu pricepi?
La o parte!
- Aruncă un laț! - L-am prins!
Nu poți teleporta totul, David!
Doar Dumnezeu ar trebui să aibă această putere.
Nu tu, David.
David, îmi pare rău pentru ce am spus mai devreme.
Respiră adânc.
David? Trezește-te!
David!
- Drace! Scuze. - Unde suntem?
Ce caută mașina mea de spălat vase în bibliotecă?
David!
Sunt impresionat.
- Rămâi aici, da? - Poftim?
E un pas imens față de jefuitul băncilor.
Ți-am spus că sunt diferit.
Puteam să te arunc între rechini.
Bună.
Te pot ajuta cu ceva?
Mary e acasă?
Mamă?
- Așteaptă-mă sus, draga mea. - Bine.
Nu a fost ușor să te găsesc.
Nu ai ce căuta aici.
Prin urmare, e adevărat.
Ești unul dintre ei.
Da.
Prima dată te-ai teleportat la cinci ani.
Aveam de ales între două variante:
să te ucid sau să te părăsesc.
Așa că ai plecat.
Ca să te apăr.
Aveam cinci ani.
Am făcut cum am crezut de cuviință.
M-am gândit mereu la tine, în fiecare zi.
Eu sunt Călător, tu ești Paladin.
Corect.
Ce urmează?
Îți acord un avans.
Pentru că te iubesc.
Succes.
Bună.
Te simți bine?
Da.
Sigur?
Da.
Bun, pentru că eu am înghețat.
N-am putea merge într-un loc însorit?
- Unde vrei să mergi? - Surprinde-mă.
RETAIL SUBTITLE Driv3r @ Titrări.ro